www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Åh nej. Fandens!
Fandens! Fandens, fandens! Forbandet lort!
"Ligegyldighed er for mig symbolet på ondskab."-Elie Wiesel
"Psykopater... Mennesker, som kan skelne mellem rigtigt og forkert-"
"-men er skideligeglade." - Elmore Leonard
Slap af, druggie Dougie.
Kald mig ikke det. Mit navn er Doug eller Douglas. Jeg er voksen!
Jeg tror, han vil hævde sin autoritet.
- Hævder du din autoritet? - Han tror måske, at han bestemmer.
Tror du, at du bestemmer her, druggie Dougie?
Kald mig for fanden ikke...
- Hvad sagde jeg? - Han bad dig slappe af.
Det gjorde jeg. Jeg bad dig slappe af. Ikke sandt?
- Hvad vil I mig? - Vi vil se, om du elsker din nye gud.
Kender du Yubitsume?
Ja, det er den der kyllingeret på Benihana.
Nej, det er et Yakuzaisk ritual. Yubitsume er en form for undskyldning.
Hvis et medlem vanærer sig selv eller en leder, skal han udføre det.
- Udføre hvad? - Han skal bruge den her.
Til at skære spidsen af sin lillefinger.
Rend og skid. Jeg skærer ikke spidsen af min finger.
- Det er op til dig, druggie Dougie. - Ja, vi er ikke narkomanerne her.
Det her betyder ingenting for os.
Vi ville lige så gerne skylle det ud.
- Vi ved, at du ikke vil have det. - Du er en såkaldt supermisbruger.
Desuden beder vi kun om en lillefinger.
Det vil jo gøre skideondt!
Det kilder faktisk bare lidt.
Og du får det vidunderlige crack til at bedøve smerten med.
Så kører vi dig til et sygehus, hvor de syr dig sammen.
Det her er... Det er sygt.
Det er stofmisbrug også, men her er vi altså.
Du har helt bestemt vanæret dig selv, så -
- jeg ser ingen bedre måde at gøre det godt igen.
- Kun spidsen, ikke? - Jo.
Hvad siger du, druggie Dougie? Lillefinger eller ingen lillefinger?
- Og I kører mig til sygehuset bagefter? - Jeg sværger.
Lad os øge indsatsen lidt.
Du har nok aldrig set et kilo kokain før, så... nyd det.
- Det er stadig Yubitsume. - Men -
- du skal bruge den her.
For helvede. Hvordan fanden skal jeg skære fingeren af med en sten?
Find ud af det. Det der er dit problem, druggie Dougie.
Eller kan du satse på den lille pakke-
- og bruge kniven som en lille tøjte.
Skal vi tælle?
- For helvede! - Du klarer det!
- Det gør ondt! - Kom nu!
- Hug knoglen over, så er du fri! - Slå nu!
- Gør det, Doug! - En gang til!
Du godeste. Jeg er imponeret, Douglas.
Det er utroligt.
- Du havde ret. - Nakomaner gør hvad som helst.
- Hjælp! - Jeg holder mit ord. Du vandt.
Hvad fanden var det der?
Jeg satsede en dollar på, at du ville bruge stenen.
Charles troede, at du var en tøsedreng, der tog kniven.
Satsede I penge på mig, I skide yuppier?
Hvad er det, der er så sjovt?
- Det er flormelis. - Og pakken er salt.
Dumme svin. Få mig nu bare til sygehuset.
Hvor er vores nøgler, druggie Dougie?
- Hvis de havde været slanger... - Så havde de bidt mig. Jeg ved det godt.
I kan ikke bare gå.
Vi skal af sted, druggie Dougie. Det var sjovt.
Efterlad mig ikke her!
Hjælp mig, for helvede!
- Er du anstændig, mor? - Hvornår er jeg nogensinde uanstændig?
Påstår du, at jeg ikke er en dame, Charlie?
Selvfølgelig ikke, mor. Hvordan har du sovet?
Forfærdeligt. Hvis jeg kunne bevæge mig uden smerte -
- ville jeg have vendt og drejet mig hele natten.
Det er jeg ked af at høre.
- Men du er stadig smuk. - Ja?
- Er jeg stadig din yndlingspige? - For altid.
- Du har bestemt det blik, skat. - Tak, mor.
Hvad er klokken?
- Vil du give mig min medicin? - Gerne.
- Jeg havde en mærkelig drøm I nat. - Jaså?
Ja. Jeg stod midt på vejen -
- og så en frygteligt vansiret mand blive trukket ud af en bil.
- Og gæt engang... - Hvad?
Det begyndte at regne med rosenblade. Er det ikke upassende?
Og desuden holdt betjentene og lægerne omkring bilen op med-
- at trække manden ud. De begyndte at danse som I en musical.
- Hvad skete der så? - Min søn kaldte mig uanstændig.
- Ved du, hvad Freud ville sige? - Pyt med, hvad Freud ville sige.
- Det er bare noget psykologvås. - Det er sikkert rigtigt.
Det er bare en serie af opdigtede forestillinger.
Lige før 11 om formiddagen -
- og Freud er samtaleemnet. Jeg går glip af noget.
- Godmorgen, Thomas. - Godmorgen, mor.
I var sent ude I går aftes. I lavede vel ikke ballade?
Ikke det mindste.
- Er det sandt? - Ja, selvfølgelig.
Godt.
Charles. Morgenmad.
- Hav en god dag. - I lige måde, mor.
Står der noget?
- Om hvad? - Om I går aftes.
Jeg er sikker på, at vores ven enten forblødte eller lappede sig sammen.
Gør mig en tjeneste. Nævn aldrig Doug igen.
Det er bedst for os alle.
- Naturligvis. Undskyld. - Nej. Sig aldrig undskyld.
Undskyldninger er et tegn på svaghed. Det kan vi ikke tillade os at være.
- Mere kaffe, drenge? - Gerne.
- Genevieve. Sikke et fint navn. - Tak.
Jeg udtaler det Genevieve. Det lyder finere.
- Du er ny her. - Ja, jeg begyndte I går.
Vi er stamkunder. Så vi vil se en del til hinanden.
Fint.
Jeg er Thomas, og djævelen med pandekager I munden er min bror Charles.
- Undskyld. Hej. - Hej, jeg er Genevieve. Igen.
- Mor. - Det der er min datter Maddie.
Råb op, hvis I vil have fyldt op.
Det der er den type kvinde, mænd blev skabt til at ødelægge.
Genevieve.
Du ser ud til at trænge til at blive fyldt op.
Føles det godt, skat? Måske I dig?
Thomas. Thomas?
Thomas! Du hælder fløde ud over det hele.
- Forsvandt du et øjeblik? - Hun har store hofter.
Det er tegn på en sund livmoder.
Prøv lige at undgå ordet livmoder bare én dag.
Det er mit yndlingsord. Jeg kan ikke gøre for det.
Jeg har lyst til at se en film I dag. Hvad med dig?
- Vi burde få os en luder. - Hvad?
- Hældte du salt på det her? - Lidt.
- En luder? - Vi burde få os en.
- Hvorfor det? - Fordi tiden er inde.
Skal vi virkelig gøre det? Er vi parate?
- Du er vel ikke en tøsedreng? - Nej.
Jeg troede bare ikke, vi var parate.
Vi er parate. Vi har testet os selv og andre.
Lad os gå videre.
- Skal vi ringe til et escortbureau? - Nej, det efterlader spor.
Du skal være ham med højest IQ.
- Skal vi samle en pige op på gaden? - Ja, og så tager vi til et motel.
Motel? Ja, det giver jo ingen spor.
Vi betaler kontant, hun booker værelset, og ingen ser os.
Okay. Vi burde også leje en bil, så deres...
Nej. Det efterlader spor.
Vi låner mors bil. Hun skal jo ikke bruge den.
- Hvilken slags pige skal vi vælge? - Hvem som helst.
Det er jo det samme kød.
Vil I to røvhuller så holde kæft!
Jeg forsøger at se filmen. Hold nu jeres kæft!
Vi er ikke dyr. Men han er med på listen.
Det bør ikke være en hvilken som helst pige.
Hun bør være speciel.
Okay. Du bestemmer. Det spiller ingen rolle for mig.
- Din ligegyldighed er kvælende. - Min ligegyldighed er berettiget.
Ingen interesserer sig for nogen af de piger. Køn eller ej.
Hende der.
Den udmajede? Hun er afdanket.
- Hvorfor hende? - Hun er smuk.
Hun ligner mor.
Okay.
Kom herhen.
Godaften, drenge. Hvad kan jeg hjælpe jer med?
Min bror og jeg har omhyggeligt udvalgt dig til aftenens glæder.
Udvalgt mig? Begge to?
I er vel ikke strømere?
Nej, ma'am. Bare almindelige amerikanske liderbukse.
Ja, det kan jeg se.
- Jeg er Drew, og det her er Hank. - Hyggeligt. Jeg hedder Vanity.
- Er det dit rigtige navn? - Nej, selvfølgelig ikke.
- Skal vi feste eller hvad? - Jeg henter lige min taske.
Vi kunne være taget til et rart sted.
Snuskede steder til snuskede ting.
Jeg frisker mig op.
- Hvordan gør vi? - Du vil bolle hende, ikke?
Vi kan ikke voldtage hende. Det efterlader sperm.
Ikke engang med kondom er det sikkert.
Lagde du mærke til hendes lugt? Hun stinker af tilberedt kød.
Det er ikke kød, min bror. Det er lugten af urenhed.
- Hvordan bærer vi os så ad? - Vi ser, hvordan det udvikler sig.
Så... Hvad vil I perverse fyre gøre ved mig?
En masse ting, ma'am.
Du behøver ikke kalde mig ma'am. Jeg er din luder, ikke bibliotekar.
Men jeg kan være det, hvis du vil.
Kører vi solo eller trekant?
Jeg gør ikke analt, sædvanligvis. Men jeg kan overtales.
- Jeg sluger ikke... - Det er et røgfrit værelse.
- Helt ærligt? - Det er den største dødsårsag I USA.
Okidoki.
- I drenge bestemmer, så... - Nej, nej, nej. Du bestemmer I aften.
Du skal styre.
Jeg synes om din stil, blondie. Du bliver den første.
Synes I om det, I ser?
- Jeg har altid villet danse ballet. - Alligevel blev du prostitueret.
Livet er det, der sker, mens du lægger andre planer.
Er det ikke bare noget vås? Gude veje er uransagelige.
- Hvor mange sexpartnere har du haft? - Mange.
For mange.
Hvad ville din mor sige til det her?
Hun ville sige: "Jeg håber, de sexede brødre giver gode drikkepenge."
Ved I, hvad der er morsomt? Det her er min største fantasi.
Måske ikke helt, men tæt på.
- Hvad laver du? - Jeg vil sutte din pik. Er det okay?
- Lad mig varme op først. - Væk fra mig. Jeg væmmes ved dig.
- Hvad laver du? - Hun er ikke den rette.
- Hvad mener du? - Hun er meget uren. Hun er rådden!
- Hun skal ikke være vores første. - Er jeg din første?
Vent, Thomas!
- Thomas. - Gå væk fra mig.
Thomas. Jeg taler til dig.
- Hvad skete der? - Hun var ikke ren!
Hun var ikke ren. Hun var et stykke affald.
Det var helt forkert.
Helt forkert? Hvordan? Vi vidste jo, hvad hun var.
Nej. Nej. Det er en forkert taktik.
Vi gør der forkert.
Gør vi? Eller mistede du bare modet?
Hvad sagde du? Hvad fanden sagde du? Gør aldrig det!
- Undskyld. - Sig aldrig sådan til mig igen.
Jeg mistede ikke modet, din idiot!
Hvorfor så du ikke, at hun ikke var den rette? Er du for dum til at se det?
Hvordan? Vi skulle dræbe hende, ikke sætte hende på en piedestal.
Lige min pointe. Vi burde sætte dem på en piedestal.
I hvert fald vores første.
Det burde ikke være en gadetøs.
Det burde være en, hvis død ville betyde noget.
Luder bliver dræbt hele tiden. Livet går videre.
De skal huske, hvad vi gør, og hvem vi gør det med.
Vi kunne have spændt hende fast og fået det til at ligne Jack the Ripper.
- Det havde skabt overskrifter. - Nej!
Husk på, at det her er et eksperiment.
En test af det overlegne intellekt over for de svagtsindede.
Fordi det skal virke opløftende, skal det betyde noget!
Men så må vi gøre det til kunst.
Det skal være en vovet handling, som skiller sig ud.
Ofrene er lige så stor en del af det, som vi er. De er lærredet.
Og vi... er penslerne.
Jeg så lyset under døren og tænkte, at du var vågen.
Ja, jeg har svært ved at sove.
- Kan jeg gøre noget? - Putte mig og synge en sang?
Okay.
Du ser bekymret ud. Er alt okay?
Ja, jeg har det fint. Jeg har bare meget at tænke på.
Du ved, at jeg kan læse dig som en bog. Der er noget galt.
Der er ikke noget.
Vi skal jo fortælle hinanden alt. Ingen hemmeligheder.
- Er det Thomas? Han er svag og... - Nej, mor.
Alt er godt.
Hvis det ikke var for det blik...
Lad os se... Hvilken sang vil du høre?
- Jeg trænger til lidt solskin. - Det klarer vi.
- Godaften, fremmede. - Hej, Genevieve.
Du huskede det.
- Du kan sætte dig, hvor du vil. - Hvis du vil gøre mig selskab.
Kagedej er min favorit, men vi har den ikke.
Jeg har aldrig syntes godt om kagedej.
Det gælder mange fyre. Det er måske en pigeting.
Så din mand har ikke noget imod, at du arbejder sent?
- Jeg er ikke gift. - Jeg troede, at fordi...
At blive gravid og gifte sig kan udelukke hinanden.
Det var bare en... dum tid I mit liv.
Jeg fortryder ikke min datter. Jeg elsker min lille Maddie.
- Du har en tatovering. - Ja. En souvenir fra den gamle tid.
- Den er smuk. - Tak. Maddie synes om den.
Fortæl om dig selv. Hvad laver du? Hvad synes du om?
- Er du okay? - Ja. Et nervøst tick, tror jeg.
- Er du nervøs? - Ja.
Jeg er trods alt alene med en mærkelig kvinde-
- og jeg ved ikke, hvad du vil gøre ved mig.
Du er I trygge hænder.
Det er godt at vide.
- Og din bror, hvad laver han? - Han er forfatter.
Han vil skrive sande krimier. Han er fascineret af døden.
Det kunne jeg ikke gøre. Verden er slem nok I forvejen.
Tilbage til arbejdet. Sid ned, så kommer jeg.
Ser du nogen? Undskyld.
Det var ikke min mening at råbe det ud. Det er bare...
Jeg tænkte på, om du måske vil med I biografen engang.
- Synes du om tøsefilm? - Ikke specielt, nej.
Det var synd. Det lærer du.
Det var sjovt.
Du lyser.
- Gør jeg? - Det blænder.
Tak.
- Må jeg? - Hvad?
- Jeg vil holde dig I hånden. - Åh, ja.
- Jeg kan mærke det. - Hvad sagde du?
Ingenting. Undskyld.
- Har I chokolade? - Vi har filmfis.
- Den var faktisk rigtig god. - Jeg ville sige banal.
Sludder. Den var da sød.
Hejsa! Jeg vidste ikke, at skulle se den film.
- Var den ikke skøn? - Jo, og slutningen!
Hvem havde troet, at han ville giftes efter alt det postyr?
Ikke? Den var alle tiders.
- Hvad synes du, Charles? - Den var okay.
Manden, der vejer Bela Tarrs film op mod Bergmans-
- og alt, han kan sige, er "Den var okay."
Visse film fortjener kun et okay. Man kan ikke synes om al kunst.
Det modsiger formålet med personlig hensigt og fri vilje.
Godt sagt, sir.
Pokkers batteri. Må jeg låne din telefon?
Mor passer Maddie. Jeg har ikke sagt, hvor jeg var.
- Han har faktisk ingen mobil. - Det kan give hjernecancer.
Vi har en telefon derhjemme. Lige om hjørnet.
Jeg må hellere gå hjem. Jeg skal arbejde I aften.
Sludder, kom og spis frokost. Jeg er en fantastisk kok.
- Synes du om pasta? - Jeg elsker pasta.
Fint! Bliv I en time, og så kører Charles dig hjem.
Ved du hvad? Ring til Maddie og din mor. Inviter hele familien.
- Hvad siger du? - Okay.
Velkommen hos os.
Føl dig hjemme.
Telefonen er I stykker, jeg henter min mobil.
Hvad lavede du I biografen? Udspionerede du os?
Hun er perfekt.
- Hvad taler du om? - Spil ikke dum.
Hun er smuk, rar, elsket og endda mor.
- Hun er så pokkers perfekt. - Nej.
Nej, det tror jeg ikke.
Det tror du ikke? Hvorfor gik du så ud med hende?
Det var pokkers! Du synes om pigen.
- Synes du virkelig om pigen? - Hun lyser.
Hvad så med mig? Din storebror?
Hvad skal jeg gøre, når du vælger hende før mig?
- Hvad ved du egentlig om hende? - Okay.
Hun er sikkert lige så løs på tråden som Vanity. Alle kvinder er ens.
Vi må forblive rene. Har du glemt det?
Okay. Okay.
Hvad skal jeg stille op? Du knuser mit hjerte.
Skal jeg bare give op? Det gør jeg ikke!
Du er min lillebror, og jeg skal beskytte dig.
- Okay, sagde jeg. - Dygtig dreng.
Du ved...
Hun er en sød, lille ting, ikke sandt?
Det ville måske ikke være så dumt at gifte sig med sådan en.
Dræb hende, Thomas.
Hvem har brug for kvaler? Hvis hun lyser, er hun den rette.
- Hun er vores lærred. - Fint.
- Så hvordan... - Følg mig.
Desværre -
- kan jeg ikke finde den pokkers tingest.
Det gør ikke noget. De klarer sig uden mig.
Lad mig distrahere dig med lidt guddommelig fettuccine.
- Hvordan lyder det? - Skønt.
Rejer? Er du allergisk...? Så bliver det rejer.
- Charlie! - Mor kalder, Charles.
- Er jeres mor her? - Skat!
Ja, hun er... hun er syg. Jeg er tilbage om lidt.
Dameproblemer.
- Du er ikke en uartig dreng, vel? - Nej. Nej, mor.
Og Thomas gør ikke noget, han ikke burde? Giver dig idéer?
Nej, det lover jeg dig.
Han er som et kræftsår.
Han vil altid være den store mand.
Jeg er så glad for, at du har det blik.
- Vil du fylde op, min ven? - Selvfølgelig.
Jeg vil forsøge at sove lidt.
Så I kan få lidt fred og ro med jeres ven.
Charles siger, at du er interesseret I seriemorder.
Jeg holder af de obskure. Earl Nelson, Henri Landru.
Jeg betragter dem som kunstnere. Genier.
Virkelig? Jeg ved snart ikke.
Hvad får nogen til at ville dræbe et andet menneske?
Jeg betragter det ikke som genialt. Det er galskab.
Der er neandertalere overalt, Genevieve.
Der er rovdyr og byttedyr.
Tricket er at æde, inden du bliver ædt.
Det er måske sandt nok, men mord skal ikke beundres.
Sådan vil jeg ikke leve.
Så bliver du fortæret. Den bedst tilpassede overlever.
Livet har allerede fortæret mig.
Nu kan jeg kun lære min datter at være bedre end sin mor.
Det vil alle forældre. De fleste klarer det ikke.
Har nogen nogensinde sagt, at du lyder som en skiderik?
Ikke til mig selv, nej.
Tak.
Du godeste. Du stråler.
- Flot redning. - Jeg mener det.
- Du er strålende. - Okay, okay.
Lad os få det overstået.
- Hvad laver du? - Vi har ventet længe på det her.
- På hvad? - Dig.
Du, unge dame, bliver vores mesterværk.
Sig, at han skal gå væk, Charles. Det er ikke morsomt.
Morsomt?
Tror du, jeg laver sjov med dig, miss Genevieve?
Hvad er det for et fisefornemt navn?
Højrøvede kællinger som dig bør være døde.
Charles, det er...
Thomas!
Er du okay, Thomas?
Hun stikker af. Hun stikker af! Kom nu!
Hjælp!
- Hun lider. - Det er så smukt.
- Charles? - Hjælp mig. Hjælp mig.
- Se på hende, Thomas. - Forsvind.
- Se på hende. - Stop.
Charles... Hvorfor gør du det her mod mig?
Jeg gør ikke det her mod dig.
Jeg gør det for dig. Fordi du er smuk.
Jeg har ikke gjort dig noget.
Du lyste. Fordi du er strålende.
Charles. Stop.
For fanden, stop så! Hun er død.
Vi fjernede hendes ansigt. Vi fjernede hendes skide ansigt.
Hvad har vi gjort?
Åh Jesus.
Det er smukt. Thomas!
Det var en guddommelig handling!
Det var guddommeligt, og universet samtykker!
Så du, da jeg sagde, at det var, fordi hun var strålende?
Hun smilede. Som om hun gav mig lov.
Hun smilede fandeme ikke.
- Hvorfor har du gemt den der? - Det er en af mine souvenirer.
Hvad er der med dig?
- Du ryster. - Der er ingenting. Glem det.
Jeg kender dig. Hvad er der?
Jeg mener... Vi klarede det.
- Vi gjorde det. - Ja. Vi gjorde det.
Problemet er... at jeg ikke brød mig om det.
Det burde ikke have været sådan.
- Hvordan skulle det så have været? - Det ved jeg sgu ikke!
- Du behøver ikke bande. - Behøver jeg ikke bande?
Gå ad helvede til! Det skulle ikke føles sådan.
Hvordan så?
Medlidenhed.
Jeg havde... ondt af hende.
Det var trist at høre.
Swinberg. Det er længe siden.
- Hvordan har ungerne det? - Jeg har ingen børn.
Jeg mener løgene. Du har testikelcancer, ikke sandt?
Ja, hvordan vidste... Ja. De er I bedring.
- Jeg mødte sent. Opdater mig. - Kvinde, 26 år.
- Kors I helvede. - Hun blev fundet I vejsiden.
Hun er blevet slået I ansigtet med en sten, gentagne gange.
- Og der var en sten? - Vi har ikke fundet den, men -
- stenresterne I såret tyder på, at det var mordvåbenet.
- Ingen fingeraftryk? - Nej.
Vi venter på fiberanalysen, stedet var ikke helt urørt.
Vi så også, at der mangler et stykke hud bag højre øret.
Det ser ud til at være skåret af hastigt. Sikkert et trofæ.
Selvfølgelig. Han har sikkert rammet det ind.
Okay, skat. Lad os se, om vi kan finde de skyldige.
- Lyst til en film? Det har jeg. - Ikke jeg.
Du må gerne få det. Jeg ville slet ikke have det.
- Hvordan vidste du det? - Jeg kunne se det.
Jeg tror, jeg kan se alt nu.
Undskyld, jeg ville ikke forskrække jer. Må jeg sætte mig ned?
- Naturligvis, betjent. - Kriminaltassistent Homer Gaul.
Så længe det er på plads, kan I kalde mig Homer.
Hvordan kan vi hjælpe dig, Homer?
Jeg ved ikke, om I har hørt den triste nyhed -
- men en af servitricerne her blev fundet myrdet I går aftes.
Åh nej. Herregud. Hvem?
Sød lille sak. Hun hed Genevieve Dubois. Kender I hende?
Lidt. Hun serverede for os, da vi var her.
Det er derfor, jeg ulejliger jer.
Jeg bad Angelo, ejeren, udpege stamkunderne.
Han nævnte blandt andet jer.
- Vi er da stamkunder. Ikke sandt? - Jo.
Og I to er venner? Kærester?
Der foregår vel intet ulovligt, vel?
Nej, vi er brødre. Jeg er Charles Brubaker, det her er Thomas Lo Bianco.
- Forskellige fædre? - Det er korrekt.
- Du må være god til det her. - Du smigrer.
- Det er en gave. - Værsgo, kriminalassistent.
Sig nu Homer. Vi er venner. Lad mig...
Angelo, Angelo, Angelo. For første gang får jeg rigtig kaffe.
Har I smagt denne kaffe? Den er utrolig!
Som om kanel og Jesus havde fået et barn.
Stol ikke på ham, Charles. Dræb ham.
Talte I med Genevieve? Mødte hende uden for arbejdet?
Det kan jeg ikke påstå. Men vi ville gerne.
Hun var en sød, lille sag. Som du selv sagde.
Ja, jeg gik naturligvis ud fra billeder.
Den, der dræbte hende...
De syge sataner anstrengte sig virkelig.
- Hvordan blev hun dræbt? - Charles.
Det gavner ikke efterforskningen, at jeg røber detaljer, vel?
Tænd for de lokale nyheder. De blodige detaljer bliver sikkert vist klokken 18.
Nu... Hvis jeg vil tale med jer igen...
- Hvordan gør jeg så det? - Det her er vores hjemmenummer.
Det er I bladguld.
Venner. Tak skal I have.
Thomas. Opfør dig pænt.
Sagde jeg noget forkert? Min faster bad mig altid om at tilpasse tonen.
Nej, vi er syge. Vi vil ikke sprede det.
Desuden skal du jo arbejde.
- En sygedag nu ville sinke dig. - Det er meget betænksomt af dig.
Vi tales ved, venner.
Hej, må jeg sludre med jer?
Så du hans kop? Han strålede lyster.
- Han kom for at give os hånden. - Hvordan ved du det?
Hvad med en udenlandsk film? En lang en.
Jeg har det ikke godt. Kør mig hjem.
Som du vil, lyseslukker.
Vi tager et billede.
- Jeg synes om det. - Det er godt.
Undskyld, gamle mand.
Homer Gaul tilføjer udmærkelse til sin fejlfrie meritliste
Homer Gaul, besynderlig indsigt- Men er han en synsk politimand?
I er perverse. Ud med jer. Af sted!
Har jeg set jer før? Ud!
Synsk politimand. Det er løgn.
- Mrs Dubois? - Goddag, kriminalassistent.
- Hvordan går det? - Vi må være stærke. For hendes skyld.
- Hej, Maddie. - Det er den mand, jeg talte om.
Må jeg trykke din hånd?
Sig til, hvis I vil have fyldt op.
Tak, min ven. Det gør mig meget ondt.
- Du er hendes helt. - Hun er min.
Jeg sværger ved mit liv, at jeg finder dem, der gjorde det her mod din mor.
Det er mit job at sørge for, at små piger ikke græder.
Du kan regne med mig. Okay?
Jeg er øksen, og de er de store stygge ulve.
Hvem er det? Hvem fanden er det?
Værsgo. Skinke og ost.
- Ekstra mayonnaise? - Ekstra, ekstra mayonnaise, min kære.
- Jeg skal gå, men Thomas kommer... - Nej.
Jeg vil sove tidligt I aften. Forhåbentlig.
Åh... Okay.
- Bunden I vejret. - Over læben og gennem ganen.
- Sov godt. - Vær en god dreng.
Jeg vil være den allerbedste, mor.
- Hvad skal du lave I aften? - Bare køre. Vi ser, hvad der sker.
- Du vil vel ikke... - Hvis det er meningen, gør jeg det.
Kan du huske betjenten I morges...? Han er åbenbart synsk.
Jeg vidste det. Noget fik mig til at holde dig væk fra hans hånd.
- Det var derfor, hans drink lyste. - Han har 98% fældende domme.
- Vi kan kun håbe. - På hvad?
At vi havner inden for de gyldne 2%.
- Han ved det. Jeg er sikker. - Syn er ikke bevis.
Selv om han er rigtig god til det.
Han ved det måske, men han skal stadig bevise det.
Vi er hævet over det her, og det har vi altid været.
- Ved du, hvor nøglerne er? - Nej. Hvordan skulle jeg vide det?
Thomas... Lyver du for mig?
Hvad med at blive hjemme, drikke os fulde og se junk-tv?
Det er kedeligt. Hvis der er noget, jeg hader, så er det at kede mig.
Nu...
Den bule I din lomme skulle vel ikke være nøglerne?
Tak. Hvad skulle jeg gøre uden dig, storebror?
- Hej med dig, smukke. - Det kan man se.
- Hvor er Tweedledum? - Derhjemme. Han er lidt genert.
Han ved ikke, hvordan man behandler en kvinde.
- Men det gør du? - Der er kun en måde at finde ud af det.
Samme værelse? Du burde måske leje det månedsvis.
Det vil ikke være særlig rent efter I aften.
- Bliver det snusket? - Det kan man godt sige.
Jaså? Du ligner en uartig lille dreng.
Jeg ville ikke kysse din mund eller de tusind pikke, du har suttet af.
For fanden. Fortæl nu, hvad du virkelig føler.
- Jeg frisker mig op. - Tag et bad.
Med sæbe og varmt vand. Du skal være ren.
Tag den her på.
Forstår du...
Jeg vil spise dig. Fra hovedet til tæerne.
Det lyder som en lørdag aften.
Okay, ansigtsløse so. Kom og tag mig.
Kom frem, kom frem, hvor du end er.
Fandens.
For helvede!
Jesus. Nej, nej, nej. Genevieve, lad være.
Jeg er ked af det. Pokkers ked af det.
Jeg er så ked af det.
Nej, nej, nej. Lad være.
Nej, nej. Jeg er skide ked af det.
Nej, lad være. For helvede. Undskyld. Nej, nej, nej.
Thomas!
Min bror og jeg har en teori.
Da vi var seks år, så vi en kat blive kørt over af en bil.
En uge senere lå kadaveret der stadig, og I græsset ved den -
- var der begyndt at vokse blomster.
Det var der, vi så det første gang.
- Så hvad? - De guddommelige livstragedier.
Guds kærlighed I døden. Skønhed blandt det grimme og rådne.
- Er du Bibelprædikant? - Nej. Vi har ikke skrevet vores Bibel.
Ikke endnu.
Men du... Du er heldig.
- Jaså? Hvorfor det? - Vores andet trin mod guddommelighed.
Da jeg sagde, at jeg ville spise dig fra hovedet til tæerne -
- mente jeg, at jeg ville spise dig helt.
Din hud. Dit hjerte. Din lever.
Din bugspytkirtel. Din milt. Dine æggestokke.
- Alt. - Hvad fanden laver du...
Det her er en af mine favoritter.
Jeg kan dræbe dig først, hvis du vil. Men du må love mig at være stille.
Vanity. Kom nu.
Gå ad helvede til.
Hvad har du gjort, møgkælling? Din forbandede kælling.
Hvad helvede!
Hvad helvede?
Du milde.
Hvad helvede?
For fanden da!
Hvad helvede?
For pokker da.
Hvad fanden?
Du godeste.
Hvor lang tid plejer det at tage?
Det afhænger af, hvor villig ånden er.
Nogle gange en dag eller to. Andre gange med det samme.
Hvad ser du? Er det billeder eller hvad?
Alt muligt.
Nogle gange de sidste billeder, fragmenter, stemmer...
Det opsluger mig totalt.
Jeg ser det hele.
- Og med hende? - Med hende...
Jeg er hos dig nu.
Jeg er her.
Tal til mig.
Tal til mig. Kendte du dem?
God. Det er godt, min ven.
Du skal sige deres navne.
Vær ikke urolig. De kan ikke gøre dig fortræd længere.
Tal til mig, så jeg de ikke slipper godt fra det.
- De vil gøre Maddie fortræd. - Hun er I sikkerhed.
Jeg sendte hende væk med din mor.
Jeg lader intet ske hende. Det lover jeg.
Tal til mig.
Hun er stædig, fordi hun er bange.
Jeg ved, at der var to. Den ene dræbte, den anden så på.
Næsten.
Ja, den der.
- Hej, hvordan går det? - Hold kæft.
Hej, jeg fik dig!
Jeg bankede på, men ingen åbnede. Så jeg ventede.
Herre, du milde, hvad er der sket?
Jeg faldt ned ad trappen, kriminalassistent.
Homer. Vi er venner. Gør det ondt?
- Min kone siger altid, at løg... - Hvad kan jeg hjælpe dig med?
Jeg ville stille nogle flere spørgsmål, hvis du har tid?
Ja, okay. Fint.
- Handler det om servitricen? - Ja, min ven.
Jeg er bange for, at det handler om servitricen.
Okay.
- Her er dit vand. - Tak.
- Hvor er din bror? - Han er her et sted.
- Jeg holder ikke øje med ham. - Mærkeligt.
- Jeg troede, I stod hinanden nær. - Det gør vi.
- På en måde. - På en måde? Okay.
- Han er sikkert ude med sin kæreste. - Han har ingen kæreste.
Ikke det? Så får han ingen bilsex.
- Så du er familiens skørtejæger? - Det ved jeg nu ikke.
Jeg tror, at Charles er mere erfaren på det område.
- Så begge jeres fædre er døde? - Ja, sir.
Hjerteanfald for den ene, og spritkørsel for den anden. Tragisk.
- Den slags sker. - Ja. Men det er jo stadig tragisk.
- Ikke sandt? - Ja. Jo.
- Herligt sted. Godt indrettet. - Tak.
- Hvad kaldes denne arkitekturstil? - Det ved jeg ikke. Jeg tror...
Jeg ved det ikke.
Hvor var du den aften, Genevieve Dubois døde?
- Hvilken aften var det nu? - For to aftener siden.
Lad mig lige tænke.
Nej, jeg kan ikke huske det.
- Du ved, hvem jeg er. - Jeg tjekkede dig.
Jeg regnede jeg også med. Så du ved, hvad jeg kan?
Du er ikke dum, mr 160 I IQ. Vær nu ærlig.
Jeg kendte ikke til...
Charles tog den.
Jeg har dig, makker.
Lad os gøre det nemt.
Fandens. Jeg burde have vidst det.
- Mor? - Han talte for meget.
Er du okay? Kom. Du har det fint.
Her er sengen. Læg dig. Okay, okay.
- Sådan. Vil du have noget? - Jeg klarer mig.
- Jeg henter gerne noget. - Nej, jeg klarer mig.
- Jeg burde nok forklare nogle... - Send Charles ind, når han kommer.
Hvorfor hader du mig?
Hvert ord, du siger til mig, er som gift. Du hader mig fandeme.
Dit sprog, Thomas.
Jeg forsøger at være en god søn, men du vil altid have Charles.
Hvorfor er det sådan?
Godt...
- Godt. Giv mig lige min medicin. - Selvfølgelig, mor.
Mor... Må jeg...
- Kan vi tale om det, der skete? - Det er nok bedst at glemme det.
En politimand er ved at forbløde I vores stue. Det kan vi ikke bare glemme!
Sagen er, mor...
Charles og jeg...
Vi har dræbt en.
- Det ved jeg godt. - Hvad?
Det kaldes skyld, din tosse.
Og du fatter ikke, hvorfor jeg favoriserer Charles.
Han fortalte dig det. Har Charles fortalt dig det?
Selvfølgelig. Han fortalte det den samme aften.
Og især hvordan du opførte dig som en lille kolik-baby.
Du er ligesom din klynkende far. Værdiløs.
Hvis jeg ikke havde dræbt ham -
- ville han have gjort den dumme sekretær gravid.
Spredt mere af sin elendige sæd.
- Hvad er det, du siger? - Din far var alkoholiker!
Det var let at fake.
Charles' far var et geni, men -
- men han kunne ikke bolle sig til at leve.
Ved du, hvor let det er at fake et hjerteanfald?
Selv du ville kunne gøre det.
- Mor? Hvorfor? - Fordi...
De var ikke værdige. Derfor.
Jeg ved, at I har lyttet til mig I årenes løb.
Men på en eller anden måde vidste jeg, at det ville gå galt med dig.
Du har dårlige gener. Du har været mit kræftsår siden da.
Du godeste.
Se dig lige. Du opfører dig som en af dem, selv nu.
Du kom ud af min fisse, men du så forkert ud.
- Dræbte du min far? - Jeg var glad for at gøre det.
- Han elskede mig! - Kærlighed er ikke virkelig.
Respekt og frygt, det er virkeligt.
Charles respekterer mig, fordi han er bange for mig.
Men du... du er anderledes.
Du er svag og hjælpeløs, og du søger ting, der ikke findes.
Du opførte dig som den store og stygge -
- men da verden viste sig for alvor, flygtede du som et lille barn.
Du burde bare tage dig eget liv og få det overstået. Skåne os for besværet.
Fint. Skyd dig selv I hovedet.
Lav en Hemingway. Det er det smarteste, du kan gøre.
Jeg har forsøgt at få Charles til at dræbe dig I flere år, men han vil ikke.
Den forbandede idiot.
Jeg burde have aborteret dig, mens jeg kunne.
Virkelig, Thomas?
Du har ikke nosser til det.
Du kan ikke flygte fra det, du har gjort.
Hallo, tyksak.
Hold den her.
Tak.
I synes om mig.
I synes virkelig om mig.
Jeg vil takke min mor, Thomas -
- og især vil jeg takke Gud.
Tak. Tak.
Godnat!
Hvor har du været?
Hvor har jeg været?
Nå, ja. Jeg forvandlede vand til vin.
Du er en jubelidiot, ikke sandt?
Det er også dejligt at se dig.
- Indrammede du det? - Ja.
Jeg måtte ind I tre butikker, for jeg fandt den rette størrelse.
Og du fortalte mor det. Hvad fanden tænkte du på?
Hvad har du gjort?
Mor?
Mor? Nej. Nej, nej, nej.
Hvad har du gjort?
Du behøvede ikke dræbe hende.
Ser du ikke, hvad hun har gjort mod os? Vi er sådan her på grund af hende.
- Hvordan? - Sindsforvirrede. Skøre.
Jeg er ikke skør.
Hun var ikke skør!
Du er skør! Du er skør!
Det er dig, der er skør!
Hvad er der sket med os? Hvad helvede er der sket med os?
Alt! Alt skete med os!
Vi blev skabt til det her!
Fordi vi er klogere. Vi er bedre.
Alt det skidt og konventionel tankegang... Vi er længere end det.
Vi har det blik... Jeg har det blik!
Jeffrey Dahmer havde det. Ted Bundy havde det. Og nu har jeg det også.
Blikket hos et selvsikker og uovervindeligt menneske.
Vi har rørt ved det guddommelige.
Vores øjne... er blevet åbnet af Gud.
Vi tog fejl.
Vi tog fejl ad helvede til.
Der findes ikke anger.
Ikke for os. Ikke længere.
Når du er blevet født, er der ingen vej tilbage.
Ti stille, du er skør. Du må ikke tale.
Hvor skal du hen?
Slip mig, Charles.
Vil du sladre om os?
Vil du sladre om os som en lille meddeler?
Din store mongol-baby!
Jeg sværger, at jeg kunne have myrdet dig nu, Thomas.
Thomas!
- Vi overgiver os. - Hold nu op.
Vi kan begrave mor og fortsætte som før.
- Intet behøver blive anderledes. - Vi kan ikke flygte fra det, vi gjorde.
- De venter på vores opringning. - Lad være.
Vi kan bede om at være I samme celle. De er muligt, hvis vi samarbejder.
- Ring ikke til dem. - Det skal nok gå, lillebror.
Læg telefonen.
De ville se på os med blide øjne, hvis vi tilstår. Alle begår fejl.
Læg den skide telefon!
Dit sprog, Charles.
Tommy? For fanden.
For fanden!
Thomas?
Herregud. Tommy?
Er du okay?
Jeg trænger til lidt solskin nu.
Okay. Okay.
Jeg elsker den sang.
- Hvad er der? - Det er okay, Charlie?
Jeg kan se...
- Se hvem? - Genevieve.
Hun er der. Jeg kan se...
Hun siger, at hun tilgiver mig.
Tommy? Tommy?
Herregud.
Tommy!
Jeg er så ked af det.
Jeg ved ikke, hvad der er I vejen med mig.
Jeg elsker dig meget højt, Tommy. Du må ikke forlade mig,
Jeg er ked af det, Charles.
Farvel.
For helvede.
Det er slut, makker. Kom tilbage til virkeligheden.